Socialtjänsten arbetar för att skydda barn mot sådant som skadar dem.
Det kan ibland innebära att ett barn
behöver bo på en annan plats än hos sin familj.
Ofta är familjen och socialtjänsten överens
när barnet behöver bo någon annanstans.
Då tar socialtjänsten beslut
enligt en lag som heter socialtjänstlagen.
Men ibland håller familjen inte med
och säger nej till att barnet ska bo någon annanstans.
Om situationen är allvarlig och barnet behöver skydd
kan beslut behöva tas om att barnet ändå måste flytta.
Det finns en särskild lag som säger att socialtjänsten
ska skydda barn om de behöver det.
Lagen heter: Lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga.
Den kallas LVU.
Det är en domstol som tar beslut
när socialtjänsten och familjen inte är överens.
Domstolen är självständig och hör inte ihop med socialtjänsten.
Familjen får stöd av en jurist.
Juristen får uppdraget av domstolen
och stödet är gratis för familjen.
I mötet med domstolen får familjen berätta hur de ser på situationen
och vad de tänker att barnet behöver.
Det är sedan domstolen som tar beslut om barnet ska flyttas.
Barnet och föräldrarna har kontakt med varandra,
även när barnet bor någon annanstans.
Men ibland begränsas kontakten, om den kan skada barnet.
Socialtjänsten har ansvar för att barnet har det bra.
Socialsekreterare träffar och pratar regelbundet med barnet.
Ibland är det bäst för barnet att bo kvar under en längre period.
Ibland kan barnet flytta hem för att situationen har blivit bättre.